Reprezentace jókai v japonském filmu na příkladu trilogie Yokai Monsters
Representation of yōkai in Japanese cinema through the example of Yokai Monsters trilogy
bakalářská práce (OBHÁJENO)
![Náhled dokumentu](/bitstream/handle/20.500.11956/186541/thumbnail.png?sequence=7&isAllowed=y)
Zobrazit/ otevřít
Trvalý odkaz
http://hdl.handle.net/20.500.11956/186541Identifikátory
SIS: 257087
Kolekce
- Kvalifikační práce [23201]
Autor
Vedoucí práce
Oponent práce
Schimera, Rudolf
Fakulta / součást
Filozofická fakulta
Obor
Filmová studia
Katedra / ústav / klinika
Katedra filmových studií
Datum obhajoby
4. 9. 2023
Nakladatel
Univerzita Karlova, Filozofická fakultaJazyk
Čeština
Známka
Výborně
Klíčová slova (česky)
japonská kinematografie|japonský folklór|jókai|kaidžú|kaidan|Yokai Monsters|filmová analýza|kinematografie 60. letKlíčová slova (anglicky)
Japanese cinema|Japanese folklore|yōkai|kaiju|kaidan|Yokai Monsters|film analysis|1960s cinemaTato práce se zabývá reprezentací bytostí japonského folklóru zvaných jókai v japonské kinematografii 60. let 20. století. Konkrétně je zaměřena na trojici filmů z produkce filmové společnosti Daiei Jókai hjaku monogatari (r. Jasuda Kimijoši, 1968), Jókai daisensó (r. Kuroda Jošijuki, 1968) a Tókaidó obake dóčú (r. Jasuda Kimijoši, Kuroda Jošijuki; 1969) a způsoby, jakými se v ní projevují dobové trendy v zobrazování jókai a kaidžú. To provádí skrze sémiotický přístup a neoformalistickou analýzu samotných filmových děl. Závěrem je zhodnocení, jakou mírou se jednotlivé trendy do filmů propsaly.
This thesis takes a look at the representation of the creatures of Japanese folklore called yōkai in Japanese cinema of the 1960s. It is specifically focused on a trilogy of films by Daiei film company Yokai Monsters: 100 Monsters (dir. Yasuda Kimiyoshi, 1968), Yokai Monsters: Spook Warfare (dir. Kuroda Yoshiyuki, 1968) and Yokai Monsters: Along with Ghosts (dir. Kuroda Yoshiyuki, Yasuda Kimiyoshi; 1969) and the ways of how the then current trends in portraying yōkai and kaiju affected it. The thesis does so through semiotic approach and neoformalist analysis of the films. In the conclusion it is evaluated how much each of the trends affected the films.