Reprezentace jókai v japonském filmu na příkladu trilogie Yokai Monsters
Representation of yōkai in Japanese cinema through the example of Yokai Monsters trilogy
bachelor thesis (DEFENDED)
![Document thumbnail](/bitstream/handle/20.500.11956/186541/thumbnail.png?sequence=7&isAllowed=y)
View/ Open
Permanent link
http://hdl.handle.net/20.500.11956/186541Identifiers
Study Information System: 257087
Collections
- Kvalifikační práce [23201]
Author
Advisor
Referee
Schimera, Rudolf
Faculty / Institute
Faculty of Arts
Discipline
Cinema Studies
Department
Film Studies Department
Date of defense
4. 9. 2023
Publisher
Univerzita Karlova, Filozofická fakultaLanguage
Czech
Grade
Excellent
Keywords (Czech)
japonská kinematografie|japonský folklór|jókai|kaidžú|kaidan|Yokai Monsters|filmová analýza|kinematografie 60. letKeywords (English)
Japanese cinema|Japanese folklore|yōkai|kaiju|kaidan|Yokai Monsters|film analysis|1960s cinemaTato práce se zabývá reprezentací bytostí japonského folklóru zvaných jókai v japonské kinematografii 60. let 20. století. Konkrétně je zaměřena na trojici filmů z produkce filmové společnosti Daiei Jókai hjaku monogatari (r. Jasuda Kimijoši, 1968), Jókai daisensó (r. Kuroda Jošijuki, 1968) a Tókaidó obake dóčú (r. Jasuda Kimijoši, Kuroda Jošijuki; 1969) a způsoby, jakými se v ní projevují dobové trendy v zobrazování jókai a kaidžú. To provádí skrze sémiotický přístup a neoformalistickou analýzu samotných filmových děl. Závěrem je zhodnocení, jakou mírou se jednotlivé trendy do filmů propsaly.
This thesis takes a look at the representation of the creatures of Japanese folklore called yōkai in Japanese cinema of the 1960s. It is specifically focused on a trilogy of films by Daiei film company Yokai Monsters: 100 Monsters (dir. Yasuda Kimiyoshi, 1968), Yokai Monsters: Spook Warfare (dir. Kuroda Yoshiyuki, 1968) and Yokai Monsters: Along with Ghosts (dir. Kuroda Yoshiyuki, Yasuda Kimiyoshi; 1969) and the ways of how the then current trends in portraying yōkai and kaiju affected it. The thesis does so through semiotic approach and neoformalist analysis of the films. In the conclusion it is evaluated how much each of the trends affected the films.