Pravdivost mínění v Platónově Theaitétovi
The Truth of Belief in Plato's Theaetetus
bachelor thesis (DEFENDED)
![Document thumbnail](/bitstream/handle/20.500.11956/188527/thumbnail.png?sequence=7&isAllowed=y)
View/ Open
Permanent link
http://hdl.handle.net/20.500.11956/188527Identifiers
Study Information System: 259317
Collections
- Kvalifikační práce [23201]
Author
Advisor
Referee
Thein, Karel
Faculty / Institute
Faculty of Arts
Discipline
Philosophy
Department
Institute of Philosophy and Religious Studies
Date of defense
6. 2. 2024
Publisher
Univerzita Karlova, Filozofická fakultaLanguage
Czech
Grade
Excellent
Keywords (Czech)
Platón|Theaitétós|Prótagorás|relativismusKeywords (English)
Plato|Theaetetus|Protagoras|Relativism(česky) Tato práce zkoumá kritiku Prótagorova učení, kterou Platón nabízí v první třetině dialogu Theaitétos. Platón se k této kritice dostává skrze Theaitétovu první definici vědění, totiž že vědění je vnímání, kterou Platón považuje za totéž, jako Prótagorovo "člověk je měrou všech věcí". V této práci se soustředím na to, zda je Platónova kritika Prótagory, jak je zde vyobrazena, legitimní, pokusím se ukázat její méně přesvědčivé argumenty a nabídnout možnou odpověď na ty silnější. Především se chci soustředit na argument, kdy je Prótagorás přinucen souhlasit s tím, že jeho teorie není platná, neboť podle jeho vlastní teorie není možné, aby se jeho oponenti mýlili, a případně i zde nabídnout možnou odpověď, kterou by mohl Prótagorás podat.
(in English) This work explores the critique of Protagoras' teachings presented by Plato in the first third of the dialogue Theaetetus. Plato approaches this criticism through Theaetetus' initial definition of knowledge, namely that knowledge is perception, which Plato considers equivalent to Protagoras' statement that 'man is the measure of all things.' In this work, I focus on whether Plato's critique of Protagoras, as he is depicted here, is legitimate. I intend to highlight its less convincing arguments and attempt to provide a possible response to the stronger ones. Specifically, I want to concentrate on the argument where Protagoras is compelled to agree that his theory is invalid because, according to his own theory, it is not possible for his opponents to be mistaken, and also try to offer a potential response that Protagoras could present in this context.